---
id: SI_009
model: mistralai/mistral-large-2512
seeds:
  04_risiko: sårbarhet
  03_relasjon: makt
  05_handling: vent
  01_perspektiv: strategisk
  02_tidhorisont: langsiktig
---

# Instans SI_009
**Seeds:** *strategisk* (maktposisjonering) | *langsiktig* (10-års horisont) | *makt* (definere feltet) | *sårbarhet* (avhengigheter) | *vent* (taktisk utsettelse)

---

### **Blindsoner i revisjonen: Maktens skjulte avhengigheter**
Studieledelsen ser tre *synlige* hensyn, men overser tre *systemiske* sårbarheter som vil forme programmets maktposisjon over tid:

1. **Den falske dikotomien mellom bredde og spesialisering**
   - *Sårbarhet:* Bredde (matte/fysikk) *fremstår* som langsiktig, men blir maktesløs hvis den ikke *kobles* til spesialisering. Eksempel: Et emne i "fysikk for dataingeniører" som ikke integrerer simulering eller maskinlæring, blir irrelevant for forsvarsindustrien – som trenger *begge* deler i autonome droner eller sensorsystemer.
   - *Makt:* Universitetet kan *definere* hva "grunnleggende" betyr. Et strategisk grep: Erstatt tradisjonell fysikk med *"Computational Physics for AI Systems"* (kode: PHYS210), der studentene bygger fysiske modeller *i Python* og trener nevrale nett på dem.

2. **Autonom læring som unnskyldning for passivitet**
   - *Sårbarhet:* Å "vente" på at studentene skal lære seg nye AI-verktøy selv, er en *maktavståelse*. Bedriftene (som Kongsberg, Andøya Space) vil fylle tomrommet med egne kurs – og rekruttere direkte fra dem.
   - *Strategisk:* Innfør et *obligatorisk "AI Lab"* (10 studiepoeng) der studentene *må* eksperimentere med nye verktøy (f.eks. GitHub Copilot, Stable Diffusion) *under veiledning*. Krav: Dokumentere *hva* som feiler, ikke bare hva som virker. Dette skaper *institusjonell hukommelse* om sårbarheter i verktøyene – en maktressurs bedriftene mangler.

3. **Ressursmyten: "Vi har ikke plass til X"**
   - *Langsktig:* 10–12 emner er en *illusjon*. Det virkelige spørsmålet er: *Hvilke emner kan vi fjerne uten å miste makt?* Eksempel: Et tradisjonelt "databaser"-emne kan erstattes med *"Data Engineering for AI"* (kode: DATA310), der studentene bygger pipelines for sanntidsdata fra forsvarsrelaterte sensorer.
   - *Vent:* Utsett *én* revisjon (f.eks. matematikkemnene) i 2 år. Bruk tiden til å kartlegge hvilke *bedrifter* som rekrutterer hvilke *kompetanser* – ikke bare hva de *sier* de trenger. Makt ligger i å *forutse* behov før de blir åpenbare.

---

### **Argumenter som må veies mot hverandre**
| **Prioritering**       | *Maktgevinst*                          | *Sårbarhet*                          | *Langsktig effekt*                     |
|------------------------|----------------------------------------|---------------------------------------|----------------------------------------|
| **Bredde (matte/fysikk)** | Kontroll over "ingeniør"-merket       | Irrelevant hvis ikke koblet til AI   | Blir et "gammeldags" program           |
| **Spesialisering (AI/SE)** | Umiddelbar rekrutteringsappell       | Avhengig av bedriftenes verktøyvalg  | Kan bli en "leverandørskole"           |
| **Autonom læring**      | Fleksibilitet                          | Tap av institusjonell makt            | Universitetet blir en "passiv plattform" |

---

### **Konkrete neste steg**
1. **Kartlegg maktflyten:** Send en *anonym* spørreundersøkelse til 5–10 lokale bedrifter (inkl. forsvarsaktører) med spørsmålet: *"Hvilke tre kompetanser mangler våre kandidater i dag – og hvilke tre vil dere savne om 5 år?"* Bruk svarene til å *omdefinere* bredde vs. spesialisering.
2. **Pilotér "AI Lab":** Kjør et frivillig emne (5 sp) neste semester med 20 studenter. Krav: De må publisere *åpne* rapporter om feil i AI-verktøy (f.eks. bias i LLMs). Dette skaper *institusjonell makt* gjennom dokumentasjon.
3. **Utsett ett emne:** Fjern *enten* fysikk *eller* et programmeringsemne fra neste revisjon. Bruk året til å utvikle et hybridemne (f.eks. *"Physics-Informed Machine Learning"*) som dekker begge deler – *uten* å øke totalt antall emner.

---
**SI_009s avsluttende advarsel:** Den største sårbarheten er å tro at valget står mellom *bredde* og *spesialisering*. Det virkelige valget er mellom *å definere feltet* – eller å bli definert av det.