---
id: SI_004
model: mistralai/mistral-large-2512
seeds:
  04_risiko: mulighet
  03_relasjon: makt
  05_handling: implementer
  01_perspektiv: strategisk
  02_tidhorisont: kortsiktig
---

# Instans SI_004
**Seeds:** *strategisk* (langsiktig posisjonering), *kortsiktig* (markedspress), *makt* (aktørenes innflytelse), *mulighet* (unike fortrinn), *implementer* (hva som faktisk lar seg gjennomføre)

---

### **Blindsoner studieledelsen må se**
1. **Maktens skjulte kartell**: Forsvarsindustrien og høyteknologibedriftene har *de facto* vetorett over studieplanen gjennom rekrutteringspress og eksterne sensorer. De vil presse for *kortsiktig* kompetanse (f.eks. spesifikke AI-rammeverk), men deres *strategiske* interesser (f.eks. sikkerhetsklarerte systemer) er sjelden eksplisitte. Blindsonen: Studieledelsen antar at "etterspurt" = "samfunnsnyttig", men bedriftenes prioriteringer kan være snevre (f.eks. proprietære verktøy som AWS SageMaker fremfor åpne standarder).

2. **Autonomiens illusjon**: Studentenes evne til selvstyrt læring er en *mulighet*, men også en risiko. Dagens studenter er flinke til å lære *verktøy* (f.eks. GitHub Copilot), men ikke nødvendigvis *prinsipper* (f.eks. algoritmekompleksitet). Blindsonen: Studieplanen undervurderer hvor mye *makt* lærerne må gi fra seg for å stimulere autonomi – og hvor mye som må *implementeres* som obligatoriske rammer (f.eks. ukentlige "refleksjonslogger" om teknologiskifte).

3. **Grunnfag som forhandlingskort**: Matematikk og fysikk ses ofte som *strategiske* investeringer, men er i praksis *kortsiktige* offer for spesialisering. Blindsonen: Studieledelsen ser ikke at disse fagene kan *implementeres* som *tverrfaglige broer* (f.eks. "Matematikk for AI" med caser fra forsvarslogistikk) – og dermed bli en *mulighet* for samarbeid med bedriftene.

---

### **Argumenter som må veies**
- **Prioriter bredde**: Grunnfag gir *strategisk* motstandsdyktighet mot teknologiskifte (f.eks. vil en student med solid fysikkforståelse lettere tilegne seg kvantedatateknologi om 5 år). Motargument: *Kortsiktig* rekrutteringspress fra bedrifter som vil ha "ferdige" utviklere *nå*.
- **Prioriter spesialisering**: AI og software engineering er *muligheter* for å utnytte campusens unike posisjon. Motargument: Risiko for å bli en "bootcamp" uten ingeniørfaglig dybde – og dermed miste *makt* til å forme fremtidens teknologi (f.eks. ved å utdanne brukere fremfor skapere).
- **Prioriter autonomi**: *Implementer* "lærende læringsmiljøer" (f.eks. studentdrevne prosjekter med ukentlige "tech radar"-oppdateringer). Motargument: Krever *makt* til å omdefinere lærernes rolle – fra forelesere til mentorer – noe som møter motstand i akademia.

---

### **Neste steg**
1. **Kartlegg maktstrukturer**: Gjennomfør intervjuer med 3–5 bedrifter (inkl. forsvarsaktører) for å avdekke *implisitte* kompetansekrav. Spør: *"Hvilke tre ferdigheter vil dere at våre studenter mangler om 5 år?"* – ikke bare *"Hva trenger dere nå?"*.
2. **Pilotér "hybridemner"**: Test ett emne som kombinerer grunnfag og spesialisering (f.eks. "Fysikk for autonome systemer" med case fra droneteknologi). Mål studentenes autonomi via selvrapporterte læringskurver.
3. **Implementer "teknologi-agnostiske" rammer**: Innfør et obligatorisk emne i "Teknologihistorie og etikk" som gir studentene *makt* til å forstå – og kritisere – verktøyene de bruker. Eksempel: Analysere hvordan GitHub Copilot påvirker kodeskrivingspraksis.

---
*SI_004 avslutter: Den største blindsonen er troen på at studieplanen kan "balansere" alt. I virkeligheten må den *velge* – og det valget må være bevisst, ikke et kompromiss.*