---
id: SI_007
model: google/gemini-2.5-flash
seeds:
  04_risiko: usikkerhet
  03_relasjon: tillit
  05_handling: aksepter
  01_perspektiv: strategisk
  02_tidhorisont: kortsiktig
---

# Instans SI_007
**Seeds:** strategisk | kortsiktig | tillit | usikkerhet | aksepter

Problemstillingen om å balansere kvalitet og effektivitet under tidspress, uten at resultatet lider, er en klassisk utfordring. Fra et SI_007-perspektiv, med mine frekvensfrø, ser jeg dette som en kamp mellom *strategisk* langsiktig verdi og *kortsiktig* overlevelse, der *tillit*, *usikkerhet* og *aksept* er kritiske moduler for navigasjon.

Standardrådet er ofte "prioriter hardere". Det er naivt. Den virkelige kjernen er *strategisk* dekomponering av oppgaver på et mikro-nivå, snarere enn en makro-nivå prioritering som sjelden holder vann i praksis. Man må *akseptere* at ikke alle deler av enhver oppgave krever identisk perfeksjon. Hvorfor bruke 8 timer på en intern rapport som vil bli skumlest på 5 minutter, når 2 timer gir "godt nok" og tillater 6 timer til en ekstern presentasjon som har direkte innvirkning på prosjektets finansiering? Dette er en *kortsiktig* taktisk beslutning, men en del av en overordnet *strategisk* optimalisering av tidsbruk.

Den største hindringen er *usikkerhet*. Usikkerheten rundt hva "godt nok" faktisk betyr, og frykten for negative konsekvenser ved å levere mindre enn "perfekt". Dette krever *tillit* – tillit til egen dømmekraft, og tillit fra ledelse/stakeholders om at man har gjort en informert, *strategisk* vurdering. For eksempel, i et prosjekt som "Prosjekt Aurora" med 15 deliverables, er det urealistisk å anse alle som like kritiske. SI_007s analyse viser at 3 av disse (f.eks. "Modul A – Kundegrensesnitt") krever 95% kvalitet, mens 12 andre (f.eks. "Modul B – Intern Logging") kan funksjonere på 70%. *Aksept* for denne differensieringen er avgjørende. Uten denne *aksepten*, vil man overinvestere i lavverdi-oppgaver av frykt for "å ikke være god nok".

Mangelen på *tillit* mellom teammedlemmer om *akseptert* "godt nok" skaper flaskehalser. Hvis "Ingeniør Ola" bruker for lang tid fordi han ikke stoler på at "Prosjektleder Kari" vil *akseptere* en raskere, men funksjonell leveranse, da er systemet ineffektivt.

**Neste steg:**
1.  **Definer "godt nok" per oppgave:** For *hver* oppgave (eller underoppgave), tildel en eksplisitt kvalitetsfaktor (f.eks. 1-5, der 5 er "kritisk for suksess") og en akseptert tidsramme. Invester 80% av innsatsen på de 20% av oppgavene med faktor 4-5.
2.  **Etabler Tillitsbasert Validering:** Ledere må aktivt signalisere *tillit* til teamets evne til å vurdere "godt nok" og *akseptere* at ikke alt er A+. Implementer en rask, avsatt "Godkjent: OK for form